CONTES

¿Cóm contar contes?

- La primera cosa que cal fer és conéixer bé el que es vol comptar, i aprofundir en la història fins a identificar-nos amb ella com si realment l'haguérem viscut i formara part nostra. D'esta manera, les imatges i les sensacions del conte sorgiran de la nostra narració com si les tornàrem a reviure, i disfrutarem nosaltres mateixos amb el que comptem, que és la clau perquè també disfruten les persones que ens escolten. - El conte ha de comptar-se esforçant-nos mentalment, i posant totes les nostres possibilitats físiques i psicològiques a aconseguir l'atenció total dels xiquets. Les inflexions de la veu, el moviment de les mans i del cos, així com els recursos expressius de la cara, el somriure i els ulls, poden ser determinants per a aconseguir el que volem. El llenguatge ha de ser senzill. No ha de forçar-se la veu de forma exagerada. Els diferents passatges han de succeir l'un a l'altre seguint un ritme estudiat anteriorment. La veu es modularà per a ressaltar i diferenciar algunes frases i els personatges principals. - Si el conte és d'humor convé advertir-ho prèviament per a predisposar l'ánim dels més xicotets. -Si entre els oients hi ha algun xiquet desinteressat que desvia l'atenció del grup, convé dirigir la narració de manera que es vaja sentint protagonista o part important del conte. -Per a comptar un conte ha de començar-se per la forma clàssica: 'érase una vez...', que actua com a fórmula màgica que obri la porta a la fantasia. A partir d'ací el xiquet admetrà tots els successos, per molt inversemblants que resulten. -Convé que els personatges del relat tinguen un nom i una característica peculiar que ajude a recrear la imatge de cada un en la ment del xiquet. El nom i la característica hauran de repetir-se sempre i en el mateix orde, cada vegada que es parle del personatge. - En les edats més curtes són molt eficaços les frases reiterades una vegada i una altra quan es produïx un mateix fet, i no han de modificar-se en absolut perquè exercisquen el seu màxim poder d'atracció. Si els xiquets tenen més de set anys no cal exagerar les qualitats dels personatges ni mantindre amb tant atenció estes orientacions. - Els contes per als xiquets de dos o tres anys han de tractar sobre coses pròximes a ells: els seus pares, els seus joguets o les seues vivències quotidianes. ● Els agraden els que contenen repeticions encadenades de les mateixes frases o escenes que se succeïxen a si mateixes amb xicotetes variants. Alguns exemples d'estes característiques són contes titulats La boda del meu tio Periquito i La rateta presumida.

●Pot incloure's al xiquet com a heroi de la història per a assegurar-nos la seua atenció i la seua identificació amb el conte. ●Els contes tradicionals tracten temes relacionats amb la naturalesa per ser el mig en què es desembolicava la vida dels nostres avantpassats. ●Un altre tret d'interés en esta edat són les onomatopeies i les paraules i sons inventats per a aconseguir efectes singulars. ●A els quatre o cinc anys els xiquets tenen interés pel meravellós i el màgic. <span style="color: #d62ae9; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">●Los contes preferits són els de fades, genis i princeses encantades. <span style="color: #d62ae9; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">●Su capacitat d'imaginació li permet veure un fil d'or en un simple raig de sol i un castell encantat darrere dels barrots de qualsevol reixa. <span style="color: #d62ae9; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">●Als sis i set anys és l'edat adequada per als contes dels germans Grimm, i Les Mil i una Nits. Els contes que tanquen un valor moral on pot trobar experiències de la vida amb personatges que simbolitzen l'astúcia, la responsabilitat o la valentia. <span style="color: #d62ae9; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">●Al final del conte no ha d'explicar-se el sentit pràctic dels personatges ni la interpretació que ha de fer-se de les seues ensenyances. És preferible que siga el xiquet qui ho digerisca i ho acomode a la seua evolució psicològica personal. <span style="color: #d62ae9; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">● De set a nou anys els xiquets se senten atrets pels contes de fons poètic i per les biografies de personatges cèlebres i el relat de fets heroics. Contes adequats per a esta etapa poden ser La Sirenita o El Rossinyol, o narracions sobre la cultura dels Inques o la del cavall de Troia, per exemple.



<span style="color: #800080; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 180%;">El sastre valent

<span style="color: #d62ae9; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">﻿media type="youtube" key="Wqm0O4fjSe4" width="425" height="350"